Російська армія досягла апогею, починається спад активності. Інтерв'ю з генералом Романенком
Противник намагатиметься компенсувати зниження можливостей іншими засобами
Віртуальний меморіал загиблих борців за українську незалежність: вшануйте Героїв хвилиною вашої уваги!
Розвиток української мови тривав століттями, відповідно, вона накопичила чимало слів, які більше не перебувають у вжитку. В розмові ви навряд чи почуєте ці лексеми, а от у літературі вони трапляються.
Тому мовознавець, редактор і перекладач Олександр Стукало у своїй колонці рекомендує вивчити десяток таких слів. За його словами, найбільшу популярність вони мали 100-200 років тому і перебували тоді в інтенсивному вжитку. Зараз це швидше колоритна лексика, з якою варто ознайомитися хоча б заради цікавості. Ну й для глибшого розуміння класичної української літератури, звісно.
Вертоград
Це слово було у вжитку ще до XVIII століття. Так в Україні називали сад. Походить ця назва зі старослов’янської, куди вона потрапила з готської мови. Там відповідником слова було aurtigards. Частина -gard- у слов’ян перетворилась на "град". Як неважко здогадатись навіть зараз, ним позначають не тільки сад, але й будь-яку обгороджену територію. Наприклад, обнесене мурами місто або оточений парканом город. "У англійців, до речі, той самий gard еволюціонував у garden (город) і yard (двір), а aurtigard – в orchard (фруктовий сад)", – зазначає мовознавець.
Еродій
Великий чорно-білий птах, який проводить літо на українських болотах, набув тут багатьох назв: лелека, бусол, бузько, чорногуз. А в давнину ще й еродій. Так його називав Григорій Сковорода у своїй притчі "Вдячний еродій". "Належиться дещо сказати й про еродійську природу. Вони схожі на журавлів, але світліше мають пір’я й кораловий або світло-черлений ніс. Непримиренні вороги зміям і буфонам, себто – отруйним жабам. Ім’я сіє (’έρόδιος) походження еллінського, значить – боголюбний, римською – кіконіа, польською – боцян, малоросійською – гайстер", – пише у ній філософ.
Каштелян
Це – назва посади. Так у давнину називали управителя замку чи укріпленого міста. Каштелян керував місцевою адміністрацією. Зараз аналогічного посадовця радше назвуть комендантом. До речі, це слово має зв’язок з англійським castle, тобто замок.
Одесную, ошую
Тут усе просто – так старослов’янською мовою називали напрямок. Праворуч і ліворуч відповідно. В давнину різні руки називали різними словам. Права була десницею, а ліва – шуйцею. Звідси пішли й ці слова, а ще сучасне шульга, тобто людина, в якої домінує ліва рука. І так, слово "лівша" з’явилось під впливом російської мови.
Зеґар, дзиґар, дзигарі
Основою для цього слова стало німецьке seiger – пісочний чи водяний годинник. Його запозичили поляки і трансформували у zegar. А ще придумали назву професії zegarmistrz – годинникар. З польської лексема перекочувала і в українську мову. Значення при цьому збереглось. Це годинник.
Рейментувати
Так у давнину казали замість "керувати". Спорідненим із "рейментувати" є слово "режим". А ще англійський іменник regiment – полк. Того, на кого покладали керівні функції, називали рейментар. За козацьких часів так називали солдата польської армії чи запорозького козака, а пізніше – загалом командира.
Тебенки
Шкіряні вироби для оздоблення сідел раніше називали саме так. Тепер цей корінь можна побачити хіба у прізвищах – Тебенко, Потебня, Потебенько та подібних.
Тертиця, тертичник, тартак
Лісопильня чи пилорама раніше називались саме словом "тартак". І зустріти його можна було не тільки у західних регіонах. Його фіксує, зокрема, Борис Грінченко у своєму словнику. Походить назва від дієслова "терти". А похідними можна назвати тертицю, тобто дошку, й тертичника – того, хто її пиляє.
Увельбити
Це слово має польське походження. Воно означає почуття сильної любові, обожнювання. До речі, звертання до духовної особи "превелебний" є до "увельбити" спільнокореневим.
Хандогий
У старослов’янській мові слово xǫdogъjь (так і читається – хандогий) мало кілька значень: досвідчений, умілий, мудрий, чистий, прикрашений, прибраний. Чистоту й порядок, які зараз назвали би охайністю, в давнину описували словом "охандожность". Походження лексема має германське. На мудру чи умілу людину германці казали handugs. До речі, ця характеристика походила від іменника hand – рука.
Подальші пригоди слова в українській мові теж цікаві. З часом "хандогий" змінювало звучання і написання та перетворилось на "худоґий", а "хандожник" на "художник". Таким чином англійське handy (вправний, умілий) прямо пов’язане з українським "художник".
Раніше OBOZ.UA розповідав, як правильно перекладати українською імена Альона і Філіп.
Підписуйтесь на канали OBOZ.UA в Telegram і Viber, щоб бути в курсі останніх подій.
Противник намагатиметься компенсувати зниження можливостей іншими засобами
Путін готувався розпочати нову офензиву проти Сум, нині загрози немає, заявив президент
Щоби провести календарну реформу радянській владі довелось подолати багаторічний спротив
Рослина досить добре зимує у землі, особливо якщо висадити її правильно
Ці лайфхаки допоможуть вам мати охайний вигляд, навіть якщо у вас вдома цілий зоопарк
President: Putin was preparing to launch a new offensive against Sumy, but there is no threat now
Які речі обов’язково потрібно взяти у довгоочікувану подорож
Єгипет - одна з країн світу, яка є в списку бажань майже кожного мандрівника
Перелік захоплюючих видів відпочинку у Дубаї, які необхідно випробувати